Tidligere i Stargate Atlantis.
Jeg formoder, du henviser til vores fjende som replikatorerne.
De er begyndt at tilintetgøre de menneskelige verdener.
Kan du selv lukke for replikator-angrebskoden?
Jeg har set på det, og det ser ikke lovende ud.
Men med denne wraithers hjælp tror du så, du kan?
- Tag den. - Hvad er det?
Det er hoveddrevet til skibets sporingssystem.
Hvis det virker, burde vi kunne spore
alle Aurora-klasse replikator-skibe i galaksen i virkelig tid.
Min dobbeltgænger sagde, de byggede flere.
Mange flere.
Vær ikke bekymret. Vi er forud.
Det ved jeg godt.
De steder, vi skulle tage os af, er evakueret.
Det ved jeg godt.
Men på planeterne på replikatorernes vej
bor folk, vi ikke har haft meget kontakt med,
så du og Teyla skal der ud så ofte som muligt.
Okay. Det er nok influenza.
Hun ser lidt grøn ud.
Jeg har det fint.
Hvor skal vi hen nu?
M9R-373.
Til massanerne. Det bliver interessant.
Undskyld, at vi skal så meget ud.
Jeg ved, du ikke har det så godt,
men du har alle kontakterne derude, så...
Det er okay. Jeg har det meget bedre.
Offworld aktivering!
Det må være løjtnant Kemps team.
Modtager videotransmission. Kommer ind nu, oberst.
Løjtnant, det ser ud til at gå godt.
De fleste beboere er på vej igennem,
men mange af dem har besluttet at blive tilbage.
Jeg er ikke sikker på, de tror på os, sir.
Send Teyla, så hun kan tale med efternølerne,
for jeg kan ikke overbevise dem.
Det tror jeg ikke, vi kan.
Replikatorerne er der om en halv time.
Jeg ved ikke, hvad vi skal gøre. De...
Angreb!
Det er for sent. De er her allerede!
Løjtnant, få dine folk igennem!
Det kan jeg ikke. Der er for mange...
Vi har mistet forbindelsen.
Kontakt ham igen.
Jeg kan ikke komme igennem.
De må have ødelagt porten.
Hvor mange var der tilbage?
Lidt under 2000.
Wow. Begge skibe på en gang.
Det er første gang, vi har haft brug for dem.
Siden jeg har været her.
- Oberst. - Oberst.
- Oberster.
Mener I det?
- Havde I en god tur? - Den var lang.
Den bliver det værd.
Det hører jeg.
Kan I spore replikator-skibene?
Ja.
Så er det lettere at udslette dem.
Kom ind på mit kontor. Så kan vi informere jer.
Det er denne nye opdagelse af den essentielle dualitet
i netop denne nano-underkode-stamme,
der har åbnet op for helt nye muligheder,
hvad angår den hensigtsmæssige
inaktivering af de inter-nanitive forbindelser.
Rodney...
Jeg siger til, når jeg er klar til spørgsmål.
Har du et anti-replikator-våben eller hvad?
Lad mig lige gøre mig færdig, så forstår du det bedre,
kompleksiteten...
Ja eller nej, doktor.
Nej.
Lad os gå til plan B.
Bare sådan lige?
Replikatorerne udsletter alle menneskelige kolonier.
Sådan udrydder de wraithernes føde.
Vi kan ikke vente længere. Vi må gøre noget nu.
Men plan B er ikke nogen god plan.
Nåh, ikke?
Apollo og Daedalus er blevet tilpasset det nye Asgard
plasma-strålevåben, hvilket har stor styrke,
men det er ikke nok.
Vi skal bare ødelægge skibene, ikke replikatorerne.
Så vidt jeg ved, når de udsættes
for rummets hårde miljø,
så er de stort set neutraliseret.
"Stort set neutraliseret"
og "neutraliseret" er ikke det samme.
Da vi skød Niam ud i rummet, frøs han til is.
Vi havde ingen problemer, indtil vi opvarmede ham.
Netop.
Din måde efterlader replikator-cellerne inaktive,
indtil en eller anden reaktiverer dem.
Min måde tilintetgør dem helt.
Men vores måde er faktisk mulig.
Men hvad går din måde egentlig ud på?
Så vidt jeg forstår, er du hverken
færdig med programmeringen eller klar med leveringsmetoden.
Du lod mig ikke tale færdig før.
Jeg tror, jeg fik essensen af det.
- Tror du virkelig? - Rodney...
Jeg spørger bare, hvornår obersten
er blevet ekspert i matematik og fysik.
Doktor, du kom til dette møde og vidste, at du ikke havde noget.
Og i stedet for at sige det lige ud, så troede du, du kunne narre os
med en masse snak, og vi var dumme nok til at hoppe på den.
- Stiller du spørgsmål ved min karakter? - Stop!
- Nej, han sagde lige... - Rodney, fortsæt.
Jeg tror, vi har et sporingssystem.
Vi kan forudsige, hvor de er inden for 30-minutter
og give nye data, så har vi mindst 12 timer,
inden deres skibe er i nærheden af en beboet planet.
Giv mig og wraithen 10 timer til at få programmet til at fungere.
Hvis det ikke lykkes,
så angrib dem med jeres strålevåben.
Okay.
Du får 10 timer.
Okay.
Jeg forstår ikke, hvordan I kan holde ud...
Taler du sådan igen til én under min kommando,
er du ikke velkommen her på basen, oberst. Er det forstået?
Ja, det er det.
Godt.
Så er vi færdige her. Tak.
- Hvorfor løj du for dem? - Jeg løj ikke.
Det er højst usandsynligt, at opgaven er færdig om 10 timer.
Det er pessimistisk snak. Du kender mig ikke.
Jeg arbejder bedst, når jeg er op imod umulige deadlines.
Har jeg fortalt dig om dengang,
et alteraner-hyperfartsystem
blev ødelagt og mit hold destrueret af en super-vulkan?
Ja, det har du.
Der ser du. Jeg arbejder bedst under pres.
Måske skulle jeg true med at æde dig,
hvis du ikke er færdig i tide.
Rolig nu. Han driller bare.
Sig til dem, at det bare var for sjov.
Okay.
Jeg arbejder her.
Tiden er gået.
Allerede?
Betyder det, du ikke er klar?
Ja, det er jeg ikke.
Så tager vi plan B. Vil du med?
Nej, jeg bliver her. Det her skal stadig gøres.
Held og lykke.
Daedalus, det er Apollo, skanningen er klar.
Vi har ingen andre kontakter. Kan du bekræfte det?
Bekræftet.
Oberst, hvornår ankommer vores gæst?
Burde være her om få sekunder.
De bliver overrasket.
Klar til affyring, Apollo.
Bekræftet. Det er gjort.
Jeg ser et hyperrum-vindue åbne.
Klar til affyring af strålevåben.
Affyr.
Kontakten er blevet neutraliseret.
Bare jeg havde haft disse tidligere.
Det første angreb er let. De vidste ikke, vi kom.
Replikatorerne har bevist, at de er gode til at ændre strategi,
når de står over for nederlag.
Men vi skød det skib ned så let som ingenting.
Ja. Et nede,
syvogtredive igen.
EN UGE SENERE
Velkommen tilbage, sir.
Vi var nærved, havde brug for forsyninger.
Hvordan går det derude?
Det hjalp, vi delte os.
Daedalus har ramt tre skibe mere.
Ellis fik to. Det giver syv.
Det er ikke dårligt.
Jeg skal bruge en time her. Så tager vi af sted igen.
Planerne er blevet ændret lidt.
- Nåh? - Ja.
- Trækker de sig tilbage? - Sikkerhed i antal.
De har ikke fundet ud af, hvordan vi sporer dem...
Eller også ved de ikke, hvordan de stopper os.
Men de ville ikke miste flere skibe.
Så de har trukket sig tilbage.
- Ja. - Det er godt.
Så er de samlet. Så kan vi udslette dem alle sammen på en gang.
Idealt set, ja,
men vores to skibe mod hele replikator-flåden...
Plus dronevåbnene, de vil affyre fra overfladen.
Vores nye våben er meget effektive,
men de kan ikke måle sig mod den våbenstyrke.
Det lyder som det rette tidspunkt at bruge det dræberprogram,
- som du har arbejdet på, doktor. - Ja.
Husker du, du kun skulle bruge 10 timer til at færdiggøre det?
Svagt.
Der er gået 10 timer og en uge. Er du færdig?
Jeg er lige ved at sætte prikken over de sidste i'er.
Uanset plan, så skal vi handle hurtigt.
Lfølge vores informationer, så sætter de alt ind
på at bygge nye skibe.
Om mindre end en uge er de tilbage i vores galakse
og i større antal.
Hvis de kommer i flokke, vil drabstallet falde drastisk.
Det må vi ikke lade ske.
De skal udslettes, mens de er på ét sted, og det skal gå hurtigt.
Jeg må tilbage til laboratoriet.
SIMULATION KØRER
FEJL
Jeg må fortælle dem det.
Jeg må fortælle dem, at vi intet har.
Det er forstyrrende.
Ellis vil elske det.
Jeg forstår det ikke.
Vi konfigurerede stand-down-koden og programmerede cellerne,
så de selv ville slukke. Noget burde have virket.
De er meget komplicerede, og af et genialt design.
Ja, og jeg troede, jeg var genialere.
Jeg ved godt, det ikke er et ord, hr. Hjælpsom.
Hør her,
måske kan vi finde en måde at bruge anti-replikator-våbnene på.
Lfølge dig selv, så er de næsten med sikkerhed immune over for dem.
Selv om de ikke er, så måtte vi have dem samlet på ét sted.
Hvad er der?
Jeg har fået min første gode idé i de sidste tre uger.
Vores gamle anti-replikator-teknologi krævede en afbrydelse
af forbindelserne mellem de enkelte celler.
De blev bare til en bunke støv, ikke?
Vi kender til teknologien.
Tankegangen var at forsætte derfra,
at slukke dem, afbryde deres forbindelser til hinanden,
for støv kan vi magte, ikke?
Rodney...
Lad os gøre det modsatte.
I stedet for at afbryde forbindelserne
forøger vi deres indbyrdes tiltrækning.
Lad os gøre alle cellerne til stærke nanit-magneter.
En celle tiltrækker en anden, og de to tiltrækker to mere,
og jo flere nanit-celler, der forbindes til hovedgruppen,
jo stærkere og stærkere bliver den.
Til sidst er alle replikator-celler på planeten, i kredsløbet,
samlet i en kæmpe, superkompakt klump.
En superkompakt klump? Er det din fantastiske idé?
Ja, det er det faktisk.
Hvad gør vi så ved klumpen?
Er der ikke fare for at skabe en Godzilla-stor super-replikator?
Nej. I det mindste ikke i første omgang.
Det er ikke sådan de normalt forbindes.
De skal vænne sig til forandringen.
Og til at fungere i de nye parametre.
Hvor lang tid?
- Jeg hader at skulle gætte. - Siden hvornår?
Men det betyder ikke noget, for inden det sker,
så smelter de så tæt sammen, at de faktisk bliver inaktive.
Forbindelsen sker på et underrum-niveau...
Hvilket hjælper dem, når de passerer modstødende kræfter mellem atom...
Og deres elektroner smelter sammen med deres protoner,
og så er de færdige.
Men du taler om kompakthed på et neutron-stjerne-niveau.
Netop.
Wow.
Det lyder vanvittigt, men kunne virke.
Hvordan gør vi?
Loader vi en ny kommando ind i deres grundkode?
Jeg har en bedre idé.
- Sådan. - Hvad er det?
Det har været gemt væk, siden vi fandt det.
Alteranerne brugte det i deres research
om skabelsen af replikatorernes menneskelige form.
Hvad er det, du foreslår?
Vi har teknologien,
forståelsen for nanit-kodning. Jeg...
Vi har alteranernes plan, for søren.
Vil du lave din egen replikator?
Lkke en hel en.
Bare en klods af nanit-celler, en stor en.
Nok til at sætte processen i gang.
Rodney, jeg ved ikke...
Det bliver ikke med replikatorernes normale evner.
Bare en gruppe nanit-celler, der kan være en platform
til at loade et nyt forbindelsesprogram.
Og vi tager det til replikatorernes hjemmeverden,
skyder det ind i et område
og læner os tilbage og ser på. Det kan ikke være nemmere.
- Der er et problem. - Kun et?
Replikatorerne på planeten påvirkes hurtigt,
men der vil gå noget tid, inden der er nok masse
til at tiltrække cellerne i kredsløbet.
Så de skibe får tid til at flygte.
Med mindre vi angriber dem.
De har 30 skibe, vi har to.
Hvis vi ikke udsletter dem, flyver de væk
og genopbygger en ny hær.
Tredive skibe mod to.
Det kan vi ikke.
Måske kan vi få flere skibe.
Det afhænger af, hvad der er sket siden min tilfangetagelse her.
Jeg kan nemt skaffe 12 skibe mere.
Tolv skibe, der er villige til at kæmpe?
Mod en chance for at tilintetgøre replikatorerne en gang for alle?
Ja, selvfølgelig.
Det bringer forholdet ned til 2-1.
En alliance som denne skal forhandles.
Jeg må personligt overbevise dem om,
at det er den rigtige handling.
Sid ned.
Hvis du forråder os...
Så dør jeg. Det ved jeg godt.
Det er anderledes.
Modtager transmission.
Landingsinstruktioner.
Lad os få det overstået.
Hvad nu?
Åbn døren.
Lad os tage disse af.
Jeg synes, de sender en forkert besked.
Vi begår en fejl.
Vi har brug for hans hjælp.
Jeg har en dårlig fornemmelse.
Nu er vi kommet så langt. Lad os forsætte.
Wow, wow, wow. Rolig nu, venner...
Nanit-grundmaterialet har formeret sig.
Lad os se, om de kan interagere.
Rodney, det er noget af en genial idé.
Havde du forventet andet?
- Tja... - Hvad?
Du har ikke leveret på det sidste.
- Det har jeg. - Du er måske løbet tør.
- Det er ikke sandt. - Okay.
- Det er det ikke. - Okay!
Bevæger disse nanitter sig nu ikke ud over deres simple sammenhænge?
De normale protokoller er gjort ubrugelige.
De kan ikke gøre andet end at formere sig til en simpel klods.
Sådan.
- Det virkede. Du gjorde det, Rodney. - Selvfølgelig.
- McKay er tilbage! - Jeg har været her hele tiden.
Wow, wow. Vent lidt. Der er et problem.
Cellerne kommunikerer ikke rigtigt.
Det kunne blive sværere end som så.
Og jeg vil ikke høre dig sige noget.
Rolig nu.
Her.
Hvad fanden foregår der her?
Mine Wraith-fæller ville tale med mig uden jeres tilstedeværelse.
De kunne have bedt os pænt om at blive i Jumperen.
Du ville aldrig have ladet mig gå.
Det vil vi aldrig få at vide nu, vel?
Vi har en aftale.
Syv Wraith-moderskibe kommer os til hjælp.
Syv? Du sagde 12.
De var ikke alle overbevist om, at missionen ville lykkes.
Og mange af vores skibe er uden dronninger.
Vi kan ikke forme nye soldater, hvis de falder i kamp.
Hvis du ikke vil have...
Okay, syv.
Hvordan er jeg vågnet før Ronon?
Vi måtte bedøve ham flere gange.
Jeg syntes, det var bedre, at du vågnede før ham.
Det var nok en god idé.
- Er vi i rummet? - Moderskibene er allerede taget af sted.
De afsatte dit skib, inden de hoppede ind i hyperrummet.
Skete der andet, mens vi var bevidstløse?
Jeg må tilbage til Atlantis og hjælpe dr. McKay med at fuldende planen.
Hjælp mig med at vække dem, så vi kan komme af sted.
Det ser godt ud.
Rodney, den holdes sammen af et kraftigt felt.
Ja. Jeg gav cellerne tid til at etablere deres interne sammenhænge.
Nu sletter vi feltet, og de burde holde sammen selv.
Ikke dårligt.
Strukturen er intakt.
Forbindelserne holder.
Fandens også.
Det duer ikke. Du har gjort for mange grundprotokoller ubrugelige.
Det kan ikke fungere sådan.
Så er der kun ét at gøre.
- Doktor Zelenka? - Ja?
Du skal møde i sektion 7 med det samme.
Vi har problemer i sygeafdelingen.
Jeg må gå. Det tager ikke lang tid. Kan jeg...
Gå bare. Du holder mig nok alligevel tilbage.
Ronon, glem det.
Det var et kompliment. De var bange for dig.
Kontakt porten.
Jeg får et hyperrum-vindue, der former sig.
Har I glemt noget?
Det er et gammelt krigsskib.
Replikatorer. Kontakt porten.
- Hvordan fandt de os? - Jeg tror, jeg ved det.
Du tager fejl.
- Modtager transmission. - Hvad?
Sheppard, jeg håber ikke, det er dig.
Larrin?
Hvad fanden laver du her?
Vi fandt syv Wraith-moderskibe i kredsløb om én planet.
Det lignede noget stort,
så jeg syntes, vi skulle stoppe og se efter.
Du er lige gået glip af dem.
Det kan jeg se.
Hvad laver du her?
Og hvorfor tilintetgjorde de moderskibe ikke jeres sølle, lille skib?
Det er en fornærmelse, men du har nogle gode spørgsmål.
Så lad os snakke.
Ja. Brug Bay 3.
Hellere hende end replikatorerne, ikke?
Lad os se hvilket humør, hun er i.
Larrin.
Jeg håber, den wraith er en fange.
Hør nu. Jeg ved godt, hvad det ligner.
- Dræb den. - Wow, slap af! Nej.
Ingen skal slås ihjel, okay?
Hør på mig.
Er idéen at forhindre replikator-skibene i at forlade kredsløbet,
indtil den McKay-fyr kan suge dem tilbage til planeten?
Jeg kunne ikke have sagt det bedre.
Og siden du kun har to skibe...
Wraitherne hjælper os.
Replikatorerne har tæt ved 30 skibe, der bevogter overfladen.
Wraitherne leverer syv.
Det lyder ikke lovende.
Nej, men medmindre vi
støder på nogen, der har adgang til skibe, så må vi leve med det.
En af de planeter, vi forhandler med, blev udslettet for et par uger siden.
Vi troede, det var wraitherne, men det kan ikke passe.
De var ikke vraget, men udslettet.
Replikatorer.
Sidste gang vi arbejdede sammen, lod jeg dig holde på et par hemmeligheder.
Men ikke denne gang.
Hvis vi gør det, gør vi det helt.
Vi holder os ikke tilbage.
Okay.
Dit skib er stadig i stykker.
Vi har videnskabsmænd, der har alteraner-gen.
Måske kan de hjælpe dig.
Jeg må tale med vores regeringsråd,
men selvom de er enige om, at vi deltager,
så er det op til de enkelte kaptajner, om de vil være med eller ej.
Og at kæmpe på wraithernes side er ikke populært.
Vi ved, hvor overtalende du kan være.
Lad mig begynde at tage kontakt.
Godt.
Det bliver til alles bedste. Det er...
Med undtagelse af at jeg stadig er bundet, Larrin.
Larrin?
Vi har to forskellige opfattelser af: "Det tager ikke lang tid."
Undskyld. Naquadah-generatoren i sektion 7
giver os mange problemer, men den er lavet nu.
Jeg er din. Hvad skal vi?
Nu da jeg har været fri for at skulle forklare dig alting,
- så har jeg faktisk gjort fremskridt. - Åh?
Det system, alteranerne brugte, var lavet til at skabe
kopier af mennesker, ikke?
- Ja. - Da jeg prøvede at skabe
noget langt enklere, var det ironisk nok langt sværere.
Til sidst var jeg tvunget til at gå på kompromis.
Du mener ikke...
Jeg ved godt, det ikke var en del af planen, men det var enten eller.
Hej.
Du godeste.
Lad mig se, om McKay har gjort fremskridt.
Jeg skal mødes med dr. Keller.
- Hvorfor? - Jeg blev slået bevidstløs.
Det bliver vi hele tiden. Glem det.
Omstændighederne er anderledes.
Hvordan?
Jeg er gravid.
Hvad er du?
Jeg er gravid, John.
Du laver sjov, ikke?
Se ikke på mig.
Det skete bare.
Jeg vidste ikke, du havde én.
Han er ikke fra Atlantis.
Hvor langt er du henne?
Omkring tre måneder.
Tre.
Hvor længe har du vidst det?
- Lidt under to. - To.
Vi har været... Jeg har haft dig ude i marken,
og du vidste, du var gravid i tredje måned?
Jeg har forsøgt at fortælle det.
Du har ikke forsøgt godt nok.
Jeg er mere end i stand til...
Du var bevidstløs i dag. Kender du til effekten af det?
Den athosianske kvinde var meget aktiv...
Det er noget andet.
Vi bliver beskudt, slået bevidstløse...
Der er en risiko ved at gå gennem porten.
- John... - Fra nu af
er du fritaget fra aktiv tjeneste.
Du.
Tillykke.
Er Kanaan faderen?
- Vidste du, at vi... - Det kunne jeg gætte.
Den måde du talte om ham på.
Ja, han er faderen.
Undskyld.
Jeg skal nok finde ham.
Han lever endnu. Det kan jeg føle.
Vi finder ham. Sammen. Det lover jeg.
Kom. Lad os få dig tjekket.
Ronon er et godt navn til både en dreng og en pige.
- Det bliver i alt... - Fjorten.
Larrin siger, hun kan skaffe tre-fire flere.
- Det er fantastisk. - Ja.
- Er du okay? - Ja.
Jeg fratager Teyla aktiv tjeneste.
- Hvorfor? - Hun er gravid.
Okay.
Hvem er faderen?
Det spurgte jeg ikke om.
Wow. Det har været noget af en dag.
Der er en ting til, du skal se.
McKay har en overraskelse.
Godt. Jeg tænkte lige, vi kan bruge en til af slagsen i dag.
Det er ikke, hvad vi aftalte, Rodney.
Nej, men klods-idéen fungerede ikke. Det var den eneste måde.
Ved du, hvor stor sikkerhedstruslen er?
Det er ikke slemt. Jeg har skilt programmeringen ad
så meget som muligt uden at ofre levedygtigheden.
Det kan gå og tale, men ikke kopiere eller ændre form.
Ved hun, hvorfor hun blev skabt?
Selvfølgelig.
Så har hun en slags selvbevidsthed.
- Ja, og hvad så? - Hvad så?
Jeg ved ikke, hvor godt jeg har det med at sende hende i døden.
Døden?
Det kan ikke dø. Det er ikke levende. Det er et program.
Dets bevidsthed er bare en række ettaller og nuller.
Man kan kalde det "hun," men det er bare en ting.
En genstand. Det er...
Det er et avanceret, radio-kontrolleret våben.
Du har da ikke ondt af dine patroner eller bomber, har du?
Okay. Men alligevel.
Det er mærkeligt.
Men det er lige meget,
for vi har ikke andre muligheder.
Og vi arbejder sammen med wraitherne.
Det er den slags mission.
- Vi har et problem. - Hvad?
Jeg har løbet dine beregninger igennem.
Det var for missionens bedste.
- Jeg håber, det er okay. - Ja.
Jeg tror, du undervurderer, hvor hurtigt cellerne tilpasser sig
deres nye omstændigheder.
Massen er i stand til at manipulere sin egen form,
inden den når den kritiske kompakthed.
- Er du sikker? - Ja.
Når nanitterne genvinder kontrol,
kan de stoppe deres egen tilintetgørelse.
Og så er de meget farlige.
Så taler vi om Godzilla igen.
Jeg har måske en løsning.
Lad os overloade deres nulpunktmoduler, en snes af dem,
i et symmetrisk mønster rundt om replikator-massen.
Eksplosionen vil få massen til at komprimere yderligere
og i sidste ende skabe sin egen replikator-bombe.
Hele planeten tilintetgøres.
Du gør alt til bunds, hvad?
Er det baseret på informationer fra en replikator?
Hvorfor skulle vi stole på det?
Det gør vi heller ikke. Vi stoler på Rodney.
Det giver et lille problem ved planen.
Jeg må ind i kernerummet.
Sammen med Ronon og en marineenhed.
Derfra burde jeg kunne hacke ind i deres systemer
og sætte modulerne til at overloade.
I mellemtiden holder vi deres skibe travlt optaget.
De syv moderskibe placerer sig rundt om planeten,
og vores mindre skibe fylder hullerne ud.
Vi kunne bruge dig i min stol, Sheppard.
Vi har mange dronevåben, men ingen af mine
kan affyre dem, så godt som du.
Der er ingen steder jeg hellere vil være.
Moderskibene vil udsende store Dart-bølger, der målrettes
replikatorernes hyperfartmotorer.
Mine 302ere vil hjælpe.
Godt.
Mens jeg er i kernerummet, sender vi V.R.A.N. Ned til byen.
V.R.A. N?
Venlig Replikator Android.
Jeg vidste ikke, vi navngav tingene.
Det opdagede, at Zelenka og jeg havde navne, og...
Og hun bad om et, så...
Lad os komme af sted.
Wow. Sikket syn.
Da den kolde krig var slut, begyndte vi
at samarbejde med russerne.
Det var mærkeligt.
Jeg har fået en bekræftelse fra flåden. Vi er klar.
Sæt koordinaterne til replikator-hjemmeverdenen.
Det er ret spændende, ikke?
Det er lidt nervepirrende.
- Jeg ser frem til det. - Gør du?
Man ønsker sig altid at fuldende ens mission.
Ja.
Og du er okay med det?
Hvorfor ikke? Det er mit eksistensgrundlag.
Ja, men det er bare...
- Du holder op med at eksistere. - Ja?
Jeg forestillede mig bare, du hellere ville eksistere end...
End ikke.
Du er ikke bekymret for mig, vel, doktor?
Nej. Det ville være fjollet.
Ja, det ville det.
- Vi skulle ikke have givet det tale. - Nej.
Doktor McKay vi nærmer os målet.
Kontakt Ronon og marinerne.
Jeg er på vej.
Doktor McKay.
Ja?
Held og lykke.
I lige måde, V.R.A.N.
Held og lykke.
Sigt på hyperfartene med strålevåbnene,
og affyr 302erne.
Send replikatoren og McKays team ned til hver deres koordinater.
Spred jer.
Klar bane.
Okay. Det tager kun et minut.
Store skader og interiør sugning.
Overfør kraft fra ikke-kritisk system til tom regeneration.
Hvordan går det, McKay?
Jeg vil ikke fortsætte med det her hele dagen.
Jeg er færdig.
Jeg har fuld kontrol over energinettet, og nulpunktmodulerne,
og V.R.A.N. Er... V.R.A.N. Aktiverer lige om lidt.
Hej.
Det virker. Bare hold de skibe på afstand lidt endnu.
Jeg ved ikke, hvor længe vi kan holde dem.
De skal bare holdes i gang.
Jeg tror ikke, de ved, hvad der sker.
Et af replikator-skibene nærmer sig os med maksimal underlys.
De tænder deres hyperfart.
Sheppard, ser du det?
Ja, jeg har det.
Det virker hurtigere, end jeg havde forestillet mig.
Hvornår trækkes de ud af kredsløbet?
Snart. Meget snart.
Vi kan ikke afværge meget længere.
Forhåbentlig behøves det heller ikke.
Gør klar til at overføre kraft fra strålevåbnet til...
- Hvad fanden? - Den fandens karl.
Han gjorde det.
Hvad sker der?
Replikator-massen. Den er så tung, at den synker ned i planetoverfladen.
McKay, ifølge vores informationer så er alle nanitterne nu en del af massen.
Kan du bekræfte det?
Bekræft det, Sam.
Jeg sætter nedtællingen og...
Gjorde du det?
Nej.
Det er massen.
Den ødelagde energinettet.
Her er ikke noget energi.
Vi kan ikke overloade nulpunktmodulerne.
Det er ikke godt. Ikke godt!
Skal jeg komme derned og hjælpe dig?
Energinettet er ødelagt. Hverken os eller jer kan gøre noget.
Hvad så? Kan du ikke overloade nulpunktmodulerne?
Lad os sende et par atombomber og få det stoppet.
Det er ikke så enkelt!
At sprænge så stor en masse,
kræver en timing ned til nano-sekunder.
Styrken skal være præcis.
Et par atombomber
kan ikke gøre det.
Det er bedre end ingenting.
Det er jeg enig i.
McKay, det tyder på, at jorden rundt om massen
er rig på neutronium.
Neutronium?
Det er grundmaterialet i replikator-cellerne.
Det giver mening,
at alteranerne boede, hvor det er i overflod.
Det kunne være nyttigt. Neutronium er meget kompakt.
Og hvordan hjælper det os?
Sam, vi er genier!
Her er massen så tung, at den synker ind i overfladen.
Hvis jeg skruer den lidt op,
tiltrækker den neutroniumet og synker helt ind til kernen.
Og planeten bruger nok styrke til at udløse en implosion.
Giv mig...
Sådan!
- Vi skal ud herfra. - Lad os komme af sted. Kom!
Jeg ville gerne, men vi burde ikke blive og se den gå ned.
Bed flåden om at hoppe til opsamlingsstedet nu.
Planeten bliver ustabil.
Beklager, at du mistede et skib.
De vidste, hvad de gik ind til.
Ja, men alligevel.
Bliver du og lader mine folk tjekke skibet?
Det har de allerede gjort, da de gjorde os kampklar.
Og jeg har nogle ting, som jeg skal tage mig af.
Ja?
Det er ikke noget, du skal bekymre dit lille, kønne hoved med.
Hør her...
Nu da vi er allierede,
burde jeg kunne kontakte dig
af professionelle grunde, hvis vi skulle få brug for hjælp igen.
Jeg ved, hvor Atlantis er nu. Jeg skal nok holde kontakt.
Oberst Sheppard, er du klar til afgang?
- Det var godt at se dig igen. - I lige måde.
Klar til afgang.
- Velkommen tilbage. - Det er godt at være tilbage.
Hvordan har vor venner wraitherne det?
De dukkede aldrig op på opsamlingsstedet.
Mon de blev fanget i eksplosionen?
Det tvivler jeg på. De indså nok, at der ikke var mere at tale om.
Da planeten eksploderede, var vi fjender igen.
Wraitherne er fjenden igen. Replikatorerne eksisterer ikke længere,
og du er løbet tør...
- Hej! - Verden er okay.
Hvad arbejder du på?
Overraskende nok, så kræver det meget
at slette en planet fra databasen.
Det burde du være god til nu.
Skal du nævne, at jeg en gang ved en fejltagelse slettede
et par planeter?
Det var et helt solsystem.
- Vil du have æren? - Nej, gør du det.
Okay, M7R-227, du var skide irriterende.
Det er godt at se dig forsvinde.
- Bare det var så nemt. - Area 51 arbejder på det.
Vil du have en sen middag?
- Ja. - Okay.
Jeg ville gerne have set Ellis' ansigt, da planen virkede.
Han er en idiot.
- Jeg kan godt lide ham. - Kan du?
Han har god fornemmelse for mennesker.
Nu forstår jeg.
Nu forstår jeg, hvor du vil hen.
Vores informationer var korrekte. Planeten er tilintetgjort.
Er der spor af replikator-celler?
Negativ. De er helt udslettet.
Godt.
Nu kan vi endelig arbejde uden at skulle bekymre os om faren hele tiden.
Det er tid til at begynde.